- Hvordan gik det? - Efter planen.
De tager til London med Buckingham og diamanterne.
Hvad skal jeg gøre af dem?
Læg dem det sikreste sted i hele England.
- Tower of London. - Ja.
Han vil benægte alt, men når diamanterne bliver fundet hos ham...
Han fører England i krig på grund af sit fejltrin.
Og hvad med Frankrigs fremtid?
Jeg er Frankrig.
En sidste ting.
Det er sikkert nemt og endda fristende -
- for en dobbeltagent at satse på to heste.
Har jeg givet anledning til at betvivle min loyalitet?
Spar på de pæne ord.
Jeg ved, hvad De er i stand til.
De har sans for intriger og bedrag. Det beundrer jeg.
Men jeg knuser Dem, hvis De bruger Deres evner imod mig.
Forstår vi hinanden?
Sagen har to sider.
Det er nemt for en chef at kappe båndene til en spion -
- der er blevet afsløret -
- og lade vedkommende ende i et fængsel eller i galgen.
Hvad vil De frem til?
Jeg vil have en garanti for at undgå en lignende skæbne.
- En forsikring. - Mit ord må være tilstrækkeligt.
Jeg er bange for, at jeg må bede om noget -
- vægtigere.
Det er på foranledning af mig og i statens interesse -
- at bæreren af dette brev har handlet.
- Tilfreds? - Absolut.
- Deres Majestæt. - Lilla?
Moden tilsmiler den dristige. Værsgo.
Giv det en chance. De må hilse dronningen.
Jeg vil straks overrække Deres forslag til kong Jakob.
- Kardinal Richelieu, en fornøjelse. - Fornøjelsen var min.
Deres Eminence.
Richelieu! Richelieu!
Der er sket noget foruroligende. Nogle breve...
...kærlighedsbreve, er blevet fundet hos dronningen. Breve fra ham.
- Buckingham. Hvem ellers? - Har De talt med dronningen?
Selvfølgelig ikke. Hun vil benægte alt.
Jeg forstår Deres Majestæts dilemma.
Står der nogen detaljer om deres møde?
- Et fingerpeg om deres forhold? - Ja.
En halskæde. Den, hun fik i bryllupsgave.
"Jeg vil altid skatte de 12 indfattede diamanter -
- beviset på vores fuldbyrdede kærlighed."
Betyder "fuldbyrdet", hvad jeg tror?
Ja, det er jeg bange for.
Du godeste!
- Deres Majestæt kan holde et bal. - Hvad skulle det hjælpe?
Så får De et påskud for at bede dronningen bære Deres gave.
Richelieu, det er meget kløgtigt.
- Hvis hun har diamanterne... - Kan De ånde lettet op.
Og hvis ikke?
Han vil afholde et bal om fem dage.
Send mine diamanter til polering.
Jeg vil have kongens udelte opmærksomhed.
Jeg forstyrrer vel ikke?
- Bestemt ikke. Hvad skyldes æren... - Jeg ved besked.
- Kunne Deres Majestæt uddybe lidt? - Jeg ved besked.
Aha. Jeg burde vel bryde ud i ondskabsfuld latter -
- og indvi Deres Majestæt i mine skumle planer?
Desværre må jeg meddele, at jeg ikke aner, hvad De taler om.
- Det tænkte jeg nok, De ville sige. - Hvorfor så beære mig med et visit?
For at se Dem i øjnene, når De sagde det.
Deres Majestæt.
Der er stadig håb.
Jeg kommer! Klap lige hesten! Det gælder jo ikke liv og død.
Jo, faktisk.
Så jeg skal tage til England, stjæle diamanterne fra Buckingham -
- hvilket nok indebærer, at jeg skal bryde ind et stærkt bevogtet sted?
Tower of London. Kardinalens spioner forsøger at indblande hertugen.
Derefter vender jeg hjem forfulgt af soldater, snigmordere -
- lejesoldater og dusørjægere -
- på begge sider af Kanalen, der forsøger at stoppe mig.
- Fik jeg det hele med? - De har kun fem dage.
- En mindre detalje. Ellers andet? - Nej.
Så har jeg bare et spørgsmål: Hvorfor skulle jeg dog gøre det?
Turen går til England.
Diamanter, Buckingham, fem dage, dronningen og Frankrigs skæbne.
Er I friske?
Dronningen vil sikkert være taknemmelig.
Grev Porthos. Lyder det ikke godt?
Engelske kvinder skulle være som nedkølede champagneflasker.
Kolde på overfladen, men værd at varme op.
Det er ikke nogen højere sag, men det går an.
- Når Buckingham er der, er hun også. - Hvem?
Grevinde de Winter. Charlotte Backson.
Anne de Breuil. Lady Clarick.
- Milady. - Milady?
Hende så jeg sammen med Rochefort.
Nu arbejder hun nok for kardinalen.
Hvad vil I gøre, hvis I fanger hende?
Musketerer, luk op og overgiv jer!
- Nogen fulgte efter Dem. - Rochefort.
Athos, Porthos, Aramis og d'Artagnan.
Overgiv Dem, og De vil ikke komme noget til.
Så snart de kommer ud, slår I dem ihjel.
Tænd faklerne! Jeg tæller til fem, og så brænder vi jer ud!
En! To!
Tre!
- Undskyld! Jeg så Dem ikke. - For fanden!
Skyd!
Lad mig gætte. Musketererne er døde -
- alt går efter planen, og jeg har ingen grund til bekymring.
Vi blev overrasket, Deres Eminence.
Jeg havde fået det indtryk, at De skulle overraske dem.
- Tog jeg fejl? - Deres Eminence...
Ja, De er glad for det ord. Men det hjælper ikke at gentage det.
Giv Milady besked. Bevogt havnen.
Ingen forlader landet uden min tilladelse.
Udsæt en dusør på deres hoveder. Jo større, jo bedre.
- Javel, Deres Eminence. - Rochefort...
Svigt mig ikke igen.
Jussac og venner. Vi kan ikke komme forbi.
Hvordan pokker nåede han frem så hurtigt?
- Hvad nu? - Vi skal bruge en afledning.
Hvad med mig? Måske ikke...
Nej. Der er brug for alle mand, hvor I skal hen.
Jeg kan ikke hjælpe jer derovre, men jeg kan hjælpe her og nu.
- Hvis de fanger dig... - Det gør de ikke. Jeg er hofdame.
Du er efterlyst og på vej for at stjæle fra Englands mægtigste mand.
Hvem af os er mest udsat? Af sted.
Kom snart tilbage.
Giv mig den hat.
D'Artagnan! Efter ham!
Vent!
Diamanterne er i Buckinghams krypt nederst i Tower ved kronjuvelerne.
Den moderne lås kræver en nøgle, som Buckingham altid bærer på sig.
- Gangen er spækket med fælder. - Kan jeg friske med en bid brød?
De er ikke færdige med orienteringen. Undskyld. Bliv ikke vred.
Derefter bliver det meget værre.
Vi skal forbi tre mure og en voldgrav plus et par hundrede soldater.
Buckingham ved utvivlsomt, at vi kommer, så der er nok flere.
Vi kan fortælle ham, hvad Milady er ude på.
Han ville ikke tro os. Vi er jo hans svorne fjender.
Og Milady har sikret sig.
- Athos kommer. - Sig mig...
- Hvad er han mon ude efter? - Spiller det nogen rolle?
Det er jo bare en undskyldning for at hævne Venedig.
Han er ude efter mig, og han er ude efter dig.
Så må vi hellere tage varmt imod ham.
Vi vinder ikke med krudt og kugler, men med kløgt.
Han vil satse på at vildlede os.
Han ved, at vi venter ham, men det øger bare spændingen.
Hun kender os og ved, hvordan vi bevæger os og tænker.
De deler sig for at højne chancerne for at bryde ind.
- Vi er fire. Så vi bruger... - Vi er faktisk fem, hvis man...
Han er en god dykker, så han svømmer ind gennem Traitors' Gate.
Aramis bruger behændighed og list.
Bevogt hvert tårn og hver tagryg.
Porthos vil derimod udnytte sine kræfter.
Han ynder at lade sig tilfangetage.
Derfor er der ingen grund til at spare deres liv.
En ting til.
De vil måske forsøge at skabe splid mellem os.
De vil påstå, at de ved noget, der kan vende os mod hinanden.
For eksempel at jeg er dobbeltagent for kardinalen.
Eller at du er ude på at slippe af med mig.
Intet er længere fra sandheden.
Men...
Jeg kunne selvfølgelig -
- visitere dig for skjulte våben.
Sådan skal det gøres.
Og det er præcis, hvad hun forventer. Så vi gør det uventede.
Vi bryder ind ved højlys dag og skjuler os i det fri.
De ekstra vagter kender ikke alle ansigter.
Og du, d'Artagnan, er den uberegnelige.
Vi er lokkemaden. Vi afleder deres opmærksomhed -
- og holder dem på afstand, men i sidste ende er det op til dig.
Du ville gerne være musketer. Du ville gerne tjene Frankrig.
Nu har du chancen.
Venstre, højre, venstre, højre!
- Så du ikke mit signal? - Du flagrede med armen.
- Det var jo signalet! - Du er dum i både hoved og røv.
- Røv? Nu skal jeg sige dig... - Så er det godt!
Godt at se en betjent!
- Vær venlig at anholde den mand! - Mig?
- Jeg skal ikke anholdes! - Jeg har mistet mine dværghøns!
- De er alligevel rådne. - Nej!
Den første musketer er anholdt!
Så er vi i gang.
Hent ham herind og indsæt dobbelt så mange vagter og soldater.
- Dobbelt så meget af alt. - Javel.
- Så kommer de af sig selv. - Nå da.
Deres Excellence har alt under kontrol.
Jeg behøver vist ikke blive for at se udfaldet.
- Tror du, at jeg taber? - Tværtimod. Slå bare Athos ihjel.
Men jeg foretrækker ikke at være tilskuer.
Sig mig engang... Hvad er din yndlingsfarve?
Rød. Hvorfor?
Jeg ville se, om du kunne tale sandt.
Så langt væk som muligt.
Nå da.
Se, hvad katten har slæbt ind.
Hvordan går det med gamle Athos?
Han er vel stadig sur og tvær?
Og så sender han en dreng til at gøre en mands arbejde.
Jeg er skuffet.
Hvad er I egentlig ude efter?
Hemmeligheder og spioner. Det hele er et spil.
Men straffen for at tabe er temmelig høj.
Ingen sidste ord? Ingen fornærmelser?
- Ingen tryglen? - Hvad er klokken?
Omkring to. Hvorfor? Har du travlt?
Kig ud ad vinduet.
De var ikke lokkemaden. Det var jeg.
- Må jeg komme om bord? - Værsgo.
Athos!
Fordelen ved at fægte mod en fantasimodstander er -
- at han er dygtig, men let at besejre.
Deres Eminence.
Sejrens sødme uden risiko for nederlag.
De ville næppe fremvise Deres fægtning.
- Nej, jeg har godt nyt. - Og det er?
Hvad med diamanterne? Har Buckingham dem stadig?
Niks. Milady ville aldrig risikere, at vi brød ind.
- Hvor er de så nu? - Hos den eneste, hun stoler på.
- Så har det hele været forgæves. - Det vil jeg nu ikke sige.
Du var lokkemaden, men hjørnestenen i planen...
Det var en helt anden person.
En Milady aldrig ville mistænke.
Kusk! Hvad pokker foregår der?
Jeg følger blot Deres instruktioner. "Så langt væk som muligt."
Planchet. Tænk, at jeg skal sige det her...
- Godt klaret. - Tak. Det betyder meget...
- Hold kæft, Planchet. - Javel.
Nej.
For en sikkerheds skyld fjernede vi krudtet.
Hvad nu?
Du giver mig diamanterne, eller jeg fjerner dem fra dit lig.
- Er der andet, jeg skal tage af? - Ud med dig.
Hej, drenge. Længe siden.
- Det må være den unge gascogner. - Vi har mødt hinanden før.
Åh ja. Lille verden.
Jeg lod ikke Rochefort slå dig ihjel.
Det husker du vel?
- Har I slået Buckingham ihjel? - Nej.
- Men vil I slå mig ihjel? - Ja.
- I skåner ham, men dræber mig? - Ja. Jeg hader ikke Buckingham.
Her. Det kan I nok bruge.
Kom.
Athos.
Hun døde, som hun levede: På sine egne betingelser.
Hun gjorde det for min skyld.
Jeg kunne ikke leve med mig selv, hvis jeg havde trykket af.
Kom, lad os tage hjem.
Deres Majestæt.
Min kære. Du ser bekymret ud.
Slet ikke. Du forskrækkede mig bare.
Det beklager jeg.
Jeg ville bare sige... at jeg glæder mig til i aften.
Det bliver festligt. Kostumer, fyrværkeri og den slags.
Men du... bliver det prægtigste syn af alle.
Især når du bærer diamanterne. Du tager dem da på, ikke?
Det betyder meget for mig.
Så skal jeg nok bære dem, Deres Majestæt.
Vi ses i aften.
Hun lovede, at hun ville tage dem på.
- Nu gør hun det vel også, ikke? - Det er jeg vis på, Deres Majestæt.
Det er jeg vis på.
Jeg hader at flyve!
Pokkers!
Lad os finde en fredelig løsning. Mere eller mindre.
Gascogner!
Du har fået et nyt transportmiddel. Men igen bliver du overgået.
Milady var så venlig at vise mig Buckinghams tegninger.
Vi har lavet et par forbedringer. Er det ikke flot?
- Hvad er du ude efter? - Diamanterne.
- Kom og tag dem. - Med fornøjelse!
Jeg kan fyre løs på jer uden konsekvenser.
Men hvis I skyder, rammer I den yndige lille sag her.
I får 60 sekunder.
- Han skyder os ned. - Vi kan ikke flygte.
- Og vi kan ikke kæmpe imod! - Åh, d'Artagnan...
Har du eneret på at have mistet? Sæt nu hun dør.
Et liv over for Frankrigs fremtid. Hvad ville du vælge?
Jeg har gjort mange ofre for æren og kongeriget, og hvad har jeg lært?
Svære valg holder dig ikke varm om natten.
Livet er sgu for kort og for langt at leve alene. Gør ikke som mig.
Vælg pigen. Kæmp for kærligheden.
Frankrig skal nok klare sig.
Så er tiden gået!
En udveksling.
Jeg kommer med diamanterne, og pigen går fri.
Når hun er i sikkerhed, giver jeg dem til dig.
Fint. Men jeg vil se diamanterne først.
Planchet?
Skær hende fri.
Læg landgangsbroen!
Tilfreds?
Du bliver aldrig klogere.
Fyr!
Skarpt til højre!
Fyr!
Godt. Nu skal du bare se. Gør det af med dem!
- Vi kan ikke slå dem. - Og det dur næppe at overgive sig.
Så gemmer vi os. Derinde.
Fyr!
Forfølg dem!
Han er stædig.
Vi kan da ikke flyve ind i uvejret!
Er der andre, der betvivler min kommando?
Godt.
Måske er tiden inde til at diskutere en lønforhøjelse?
- Hold kæft, Planchet. - Javel.
Hvor er de?
- I finder dem aldrig. - Det tror jeg nu nok.
Efter dem!
Jeg tager mig af gascogneren!
Ved du, hvad dit problem er?
Du har læst for mange bøger og er begyndt at tro på dem.
Mod, ære. Alle for en.
Historien skrives ikke af helte, men af sejrherrer.
Hold udkig!
- Anden omgang. - Det var sat...
- Ret op! - Vi er for tunge!
Er du bange for at møde mig i ærlig kamp?
Nej. Jeg går bare ikke ind for ærlig kamp.
Kaptajn Rochefort! Kaptajn Rochefort!
Nå...
Smid ballasten! Smid det hele!
Og skru op for kedlerne!
Hurtigere!
Skal vi?
Hold fast!
Væk!
Jeg har stadig diamanterne. Hvad vil du gøre ved det?
Slå dig ihjel.
Hvis du insisterer.
Du burde være blevet i Gascogne.
Du burde have sagt undskyld til min hest.
Omring paladset! Skyd musketererne uden varsel!
Udnyt alle mænd og alle midler!
- Deres Eminence! - Afbryd ikke! De mænd må ikke...
Anhold dem!
Hvad foregår der her?
Deres Majestæt, disse mænd...
...bringer en gave med hilsner fra kardinalen.
Hr. kardinal, det havde De ikke behøvet.
Deres Majestæt bad jo om at få en af dem...
Det gjorde jeg jo også.
Men hvad er der sket?
Buckinghams spion Rochefort saboterede fartøjet.
Rochefort? Er han ikke kaptajn hos Dem?
Faktisk var det Hans Eminence, der afslørede forræderen.
"Det er på foranledning af mig -
- at bæreren af dette brev har handlet."
- Det er Deres underskrift, ikke? - Det ser sådan ud.
Lad mig forstå det ret.
De har fremskaffet et luftskib og afsløret en forræder?
- Hvordan kan jeg takke Dem? - Jeg har et par forslag.
- Anne. - Jeg kommer lige fra guldsmeden.
Det er ganske vist lidt tidligt -
- men orkestret er her, og det er vi også.
- Skal vi danse? - Med fornøjelse.
Gør klar, mine herrer. D'Artagnan.
Nå da. Du er ikke den eneste, der kan vinde et pigehjerte.
- Deres Majestæt er et naturtalent. - Åbenbart.
Faktisk tror jeg, at I vil bemærke flere ændringer fremover.
Tak... for alt.
Det var så lidt.
- Spil op! - Indtag jeres pladser!
Godt spillet.
Jeg kunne bruge mænd som jer.
- Jeg har et job. - Jeg er dranker.
- Jeg har rigeligt med penge. - Ellers tak.
- En skønne dag vil I fortryde det. - Måske.
- Men ikke i dag. - Måske ikke i dag...
- Nyder du forestillingen? - Er du altid så kæphøj?
Kun om tirsdagen, og når smukke kvinder er til stede.
Så du synes, at jeg er smuk.
Faktisk er det tirsdag.
- Hvad gør vi nu? - Drikker.
- Og bagefter? - Så tjener vi Frankrig.
Jeg troede ikke, at du troede på den slags.
Jeg tror på os.
Der er stadig ting, der er værd at kæmpe og dø for.
- En for alle! - Og alle for en!
Ved De hvad?
De kan være onde, barske, uforskammede skiderikker -
- men nogle gange føler jeg, at De inderst inde er...
- Hold kæft, Planchet! - Ja, selvfølgelig.
Du er altså ikke i det hinsides. Jeg er ikke død -
- og det er du heller ikke.
Hvad? Hvordan har du?
Jeg fulgte efter Athos. Vi fiskede dig op af Kanalen.
- Hvor skal vi hen? - Til Frankrig, selvfølgelig.
Jeg vil have, hvad der tilhører mig, og hævne mig noget så grusomt.
Oversat af Peter Bjerre Rosa SDI Media Denmark